-Ryk, Victor! -Vi kæmper os ud.
-Mor! -Åh gud. Alicia!
Alicia.
Strand!
Victor!
-Vi er ikke-- -Jo, vi er.
Lad os finde Alicia og Ofelia, så går vi.
-Pigerne tog bilen! -Nej, hun kaldte på mig.
De døde kører ikke, Madison. Kom.
Victor.
Hun har det fint.
Det ved du ikke.
-Vi kan ikke gøre noget nu. -Alicia ville ikke gå.
Hun går aldrig. Sådan er hun ikke.
-Hun var fanget og havde intet valg. -Hun ville ikke gøre det.
Hvis hun måtte gå for at overleve, så gik hun.
-Hun har selvtillid. -Ja.
Det sørgede jeg for.
-Tag noget at drikke. -Gem det. Jeg er okay.
Man gemmer ikke vand. Man drikker det og finder mere. Kom.
Tequila-tømmermænd hjælper ikke på sagen. Bare drik det.
-Er du glad? -Ekstatisk.
Vi burde få noget søvn. Der er et værelse til par ovenpå.
Vi er sikrere sammen.
Det er ikke smittede.
Hjælp! Er der nogen? Åbn døren!
Nej! Nej. Alicia! Det er mig!
-Mor! -Sig, hun skal åbne døren!
-Er du uskadt? -Er du okay?
Hvem fanden er I?
APOTEK
-Godmorgen. -Hvad er der?
-Jeg kvajede mig ved handelsposten. -Du bragte kolonien i fare.
Ja. Det vil jeg gerne råde bod på.
-Du skal bruge vand til mælken. -Jeg laver ikke mælk.
-Laver du piller her? -Ja.
Hvor er dine redskaber?
-Må jeg se? -Værsgo.
Jeg havde en ven, og...
...han var ikke den mest fornuftige fyr, men...
...han var kvik, kreativ - meget kreativ.
Han plejede at gøre en ting,
når han ikke havde råd til flere stoffer. Har du en hammer?
Man fortynder stoffet for at øge inventaret.
Man bliver hurtigere høj. De vil vide, vi har pillet ved dem.
De er ligeglade. De ved kun, at de bliver høje hurtigere.
-Men hvis de mistænker-- -Det gør de ikke. Du er farmaceut.
Jeg er junkie, okay? Stol på mig.
Lad mig gøre det godt igen.
Tak.
Okay.
-God teknik. -Mine evner er gode, men begrænsede.
Det vil kun købe os lidt mere tid.
Mere tid, mere håb.
Håb vil få dig meget længere end en Gansito, right?
Vi bør tage efter Ofelia.
Hvilken vej? Hvis hun ikke tog bilen, finder vi hende her.
-Ellers tog hun et bestemt sted hen. -Ellers er hun bange og alene.
-Jeg lovede Daniel noget. -Det kan du godt glemme.
-Fokuser på her og nu. -Det gør jeg.
Ofelia valgte at gå.
Hun troede ikke, vi ville klare det.
Det vil vi. Det gør vi.
-Er det alt, vi har? -Ja.
Gæsterne kontrollerer resten af hotellet.
-Er det meget? -Tørret mad og dåsemad. Meget.
Nok til flere måneder.
Men de vil af med os.
De vil stadig se mig død.
Oscar!
-Hvad vil I? -Er du Oscar?
-Nej. -Vi vil tale med ham.
Han vil ikke tale med jer.
Vi forlader ikke hotellet. Du forlader ikke hotellet.
Der er arbejde, som skal gøres. Vi har brug for hinandens hjælp.
Smid jeres våben.
Gennemsøg os.
Luk dem ind.
-Er vi sikre på det her? -Jeg er træt af at være på flugt.
Hold en pause. Hvis du vil udmatte dig selv, så værsgo,
men jeg uddeler ikke æresmedaljer.
Hvad skete der?
Har Luciana ikke sagt det? Det sagde hun ellers.
Hun sagde, at du blev bidt, men ikke forandrede dig,
og at hun har stor tillid til dig.
Hun var ikke interesseret i min tvivl eller i mig.
Luci stoler ikke på folk, så hun tester os først. Hun testede dig.
-Man overlever ikke et bid. -Tror du ikke på, jeg blev bidt?
-Jeg tror ikke på mirakler. -Det er dit ord.
-Hvad ville du kalde det? -Tro.
Det har jeg også et problem med.
-Hvad er jeres plan? -At rationere og finde mere.
-Har I familie et sted? -Min familie var her.
Nogen rejste. Grænsen var lukket. Vi blev fanget.
-Hvad vil I have? -Jeres hjælp. Vi har brug for den.
-Vi har intet at tilbyde. -Jo, det har I.
Der er muligheder her for os alle sammen.
Det er et tomt hotel. Vi løber tør for det, vi har. Der er ingenting.
I har ikke været omme bag murene. I har ikke set noget.
Det her sted har alt. Man kan hente vand, dyrke mad, forstærke portene.
Men vi må fjerne de døde.
Vi kan gøre stedet til et hjem.
Hvis vi hjælper jer, kan den kvinde ikke blive.
Elena gjorde, hvad hun mente var det rigtige i det øjeblik.
-Hun fortryder det. -Hun dræbte min datter.
Sygdommen dræbte hende.
Hvad det end er, så tog det jeres datter.
Vi har også mistet pårørende.
Men vi kan stoppe det. Vi kan starte forfra. Begge vores familier.
Vi har fælles interesser. Den næste gruppe, der finder dette sted,
kan være ond. Det har vi set.
De vil ikke lytte til fornuft eller tale, kun tage og slå ihjel.
Det har vi også set.
Vi fjerner de smittede, blokerer portene, og vi gør det alene.
Men det bliver nemmere, hvis I hjælper os.
Tag nøglerne.
-Er du okay? -Ja.
-Når du er stille, er du ikke okay. -Du forhandlede godt.
-Måske omvendte du nogle stykker. -Ikke moren.
Hun er drevet af sin sorg.
Vi har brug for dem. Taber vi kampen, mister vi et hjem.
Victor, hvad er der galt?
Jeg havde et hjem.
Jeg skød Thomas. Jeg begravede ham der.
Jeg hjælper dig med at sikre stedet, men det er ikke hjemme.
De er gode. De er rigtig gode. De opdager det aldrig.
Lad os bede for, det er sandt.
Vi er tilbage inden mørkets frembrud. Ønsk mig held og lykke.
Nick.
Der var en dreng på din alder, som boede på gaden her.
Han var narkoman. Han prøvede at stjæle fra mig mange gange.
Da verden forandrede sig, fik drengen fat i noget.
Noget slemt.
Jeg ved ikke, hvilket stof han tog. Han blev forvekslet for en sombra.
En folkehob angreb ham og sendte ham ind til de smittede.
De dræbte ham.
Jeg løb ind og prøvede at redde ham. Der var lemmer, kæber, blod.
Det var kaotisk. Og i det øjeblik, mens jeg blev slået af de levende...
...blev jeg bidt af de døde.
En hånd fandt mig, og jeg så Luciana.
Hun bragte mig tilbage og... vi ventede på, at døden kom.
-Men det gjorde den ikke? -Nej.
-Dine sår lægedes bare? -Ja.
-Hvad skete der med drengen? -De slog ham ihjel.
Du tror, at du er sikker iblandt dem.
Men du er aldrig sikker blandt Marcos, mændene med våben.
Du kan lide at være derude, og det skræmmer mig.
-Du lyder som min mor. -Jeg prøver at være alt andet.
Jeg beder dig ikke om at blive. Du må tage af sted for alles skyld.
Jeg beder dig om at være forsigtig. Modig, men forsigtig.
-Jeg vil have, at du kommer tilbage. -Tak.
-For hvad? -Fordi du går op i det.
Kom nu! Aflever bolden!
Kom nu!
Ja! Mål! Ja!
-Har du spillet? -Ja, da jeg var barn.
Det er uretfærdigt. Vi har ikke en voksen!
Det var hendes tur. Det bliver også din.
Spil bare.
Mangler I en voksen? Ja?
Må jeg være med? Okay, så siger vi det. Jeg er med.
-Er du med? -Vi gør det.
Kom så, drenge! Kom så!
Kom så, drenge! Kom nu!
Kom nu!
Mål!
-Du var en ulovlig reserve. -Tal med dommeren.
Du er en katastrofe.
Kom så, drenge! Kom så!
Her. Ja, lige her.
Francisco.
-Tag det roligt. -Der er sket noget.
-Han er blevet parteret. -Okay. Tab en dyb indånding.
Fortæl mig, hvad der skete.
Hvad er der galt?
-De fandt ham. -Hvem?
Pablo.
Mål!
Hallo!
Luciana.
-Du behøvede ikke tage med. -Du kan ikke tale spansk.
-Så en anden spejder. -De andre patruljerer hegnet.
Din fyr er lige død.
Han var min bror.
Det må du undskylde.
Er den ene mere betydningsfuld end den anden?
-Familien ved, hvor du kommer fra. -Ja.
Pablo var der altid for mig.
Da vi flyttede for at arbejde i maquiladora.
-Da alting forandrede sig. -Er dine forældre udenfor byen?
Ikke min far. Han døde, før det begyndte.
Vi sendte bud efter vores mor, men vi tabte kontakten med Mama.
-Vi bør lede efter hende. -Det har vi gjort. Det gjorde Pablo.
Han hjalp mig med at finde fred, da hun stødte til de døde. Men nu...
...ved jeg ikke, hvad jeg skal gøre.
Det gør mig ondt.
De kan ikke åbne døre. Vi kan bare lade dem være.
Hvis en slipper fri, starter vi forfra. Vi må rense stedet.
Tak.
-Nogle kom alene. -De fulgte efter dig.
Vi får brug for dem. Vi har brug for flere hænder.
Det er en sal ud af 17, ud af tre bygninger. Det vil tage flere uger.
Vi kan ikke gøre det, og så kommer der en skiderik og tager det fra os.
Undskyld.
-Du gjorde ikke noget forkert. -Det, du sagde, var sandt.
Du opfostrede dig selv.
Især efter far døde, hvor du ikke skulle have gjort det.
Det var min skyld.
Du gjorde ikke noget galt.
Alicia.
Kom op af vandet.
Alicia.
Vi behøver ikke gennemsøge alle værelser og etager.
Vi behøver ikke udslette dem.
FARLIG TVÆRSTRØM SVØMNING FORBUDT
Luciana siger, du gjorde hvad vi talte om. Var forsigtig i Pelicano.
Jeg var respektfuld over for svinene, fedtede for dem, kaldte dem señor.
Skar mine nosser af.
Hellere dine nosser end dit hoved. Du overlevede.
-Overlevelse føles ad helvede til. -Du vænner dig til det.
-Hvad er det? -Det er dit.
Du skal ud af sygeafdelingen. Jeg skal bruge din seng.
-Jeg har ikke brug for alt det her. -Du fortjener det.
Du har givet kolonien en gave. Du købte os tid.
-Jeg fortyndede nogle piller. -Det var mere end det.
De tre afdelinger mødes her. Vi leder dem hen til det værelse.
Den gang fører ned til molen.
Hvis I kommer i knibe, finder I et sikkert sted.
Ellers sender I dem mod mig. Så fører jeg dem ned til havet.
Hold øje med dem. Vær et skridt foran. Det skal nok gå.
-Skat? -Lad mig gå ned til molen.
-Mor, du bliver fanget. -Du skal være i båden.
Jeg stoler ikke på andre.
Jeg ledte efter dig i baren...
...og jeg prøvede at nå hen til dig og var bange for, det ikke lykkedes.
Da det endelig lykkedes, så jeg en død kvinde.
Hun havde samme hår som dig.
-Jeg troede... -Nej, du mister mig ikke.
Jeg mister ikke dig. Aldrig.
Gå nu. Vi ses i vandet. Okay?
Hallo!
Kom nu.
-Fulgte de alle sammen efter? -Så vidt vi ved.
-Alicia burde være her nu. -Og Hector.
-Okay. -Har du ikke brug for min hjælp?
Der er kun plads til en. Mød mig der. Fart på.
Hele vejen!
Kom så!
Kom op!
Kom nu op!
Der er for lavvande. Skub os længere ud.
Okay, det er fint. Giv slip. Det er fint nu.
Kom!
Hele vejen. Helt ned til enden.
Hold da op.
Kom, Alicia. Kom nu.
Hele vejen.
Kom nu! Hele vejen.
Kom!
FARE INGEN ADGANG
-Kom. -Mor! Mor!
Fart på, Hector! Kom nu!
Mor! Mor, vi er herovre!
-De gør det. -Giv mig din hånd!
-Vi er okay. -Kom nu, følg efter os!
Kom ind.
-Jeg var for træt til at sove. -Kom ind.
-Læser du en ordbog? -Ja.
Jeg må lære at tale med folk, der ikke er dig eller Alejandro.
-Hvordan går det? -Jeg har rene sække på.
-Har du rene sokker på? -Sagde jeg det rigtigt?
-Tæt på. Jeg har rene sokker på. -Jeg har rene sokker på.
-Sokker. -Sokker, sokker.
Rigtig godt.
Havde jeg vidst, det ville ske, havde jeg taget spansk i high school.
Hvad tog du?
Kun mig selv meget seriøst.
Min søster tog spansk. Hun var det gyldne barn med en lovende fremtid.
-Har du en søster? -Ja.
Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Jeg har svært ved at forestille mig dig med en familie.
Er hun i live?
Ja, det tror jeg. Det håber jeg.
Hvad med dine forældre?
Min mor var sammen med min søster, da jeg forlod dem.
-Og din far? -Han er død, men det skete før.
-Det er jeg ked af. -Det er okay.
Vi har alle mistet nogen.
Skal vi vente på dem?
Min bror er ikke parat til det her.
Maden vil være her, når han er klar.
Hvilket værelse er bryllupssuiten?
Tårnet 1711.
Jeg kommer tilbage, før I skåler.
Er hun derinde?
Vi mødtes på UCSD.
Det tog mig et år at finde mod til at tale til hende. Bare sige noget.
-Jeg kunne ikke få vejret. -Jeg kender den følelse.
Nej, det gør du ikke.
Jeg havde aldrig troet, at jeg ville gifte mig med hende.
Men det gjorde du.
Jeg kender også den følelse.
Jeg giver dig ikke lov.
Jeg giver dig ikke lov til at røre ved hende.
-Undskyld. -Det er ikke retfærdigt.
Nej, det er det ikke.
Intet af det.
At du lever med det her er heller ikke retfærdigt.
For dig. For hende.
Det er... ikke din hustru.
Ikke længere.
Hvor ved du det fra?
Døden skilte jer ad. De løfter, I gav hinanden.
-Hvad er jeg uden hende? -Du bliver aldrig den samme.
Men så...
...en morgen vil du begynde at tænke som en ny.
En, som du ikke kender endnu.
Den person, der kommer bagefter.
Jeg kunne lide den person, jeg var.
Det kunne jeg også.
Lad mig hjælpe dig.
Hvad er din kones navn?
Jessica.
Lad mig hjælpe... Jessica.
-Undskyld. Jeg faldt i søvn. -Det er okay.
-Nej, jeg må hellere gå. -Nej, sov. Jeg har det fint hernede.
Nej. Folk vil sige en passe pis.
-Godnat. -Må jeg spørge dig om noget?
I morges sagde Alejandro til mig,
at du tester folk.
Han sagde, at du testede mig.